Robert!
Hei, kulta. Hei.
-Mitä sinä teet? -Mitä?
-Mitä sinä teet? -Minä...
Pesukarhu on tullut takaisin, ja se herätti minut rapisteluillaan-
-kun se juoksenteli katolla.
Yritin pelotella sitä pois.
-Mikä pesukarhu? -Tiedät kyllä. Se sama vanha vilperi.
-Mikä vilperi? -Sinä halusit pitää sen.
Sanoit: "Äiti, se on niin söpö."
Robert? Robert, meidän on puhuttava.
Hei?
Robert?
-Mitä jos olisin ollut paskalla? -Et sinä koskaan käy...
-Et koskaan tee sitä aamulla. -Sanoinkin "mitä jos".
-Meidän täytyy puhua. -Täytyykö?
-Täytyy. -Minun ei.
Voitko sitten vain kuunnella?
Hyvä on. Ei kuitenkaan täällä, vaan kuistilla.
En halua huolestuttaa lapsia.
Et kai taas tee tätä?
Minä kuuntelen. Kolme, kaksi, yksi, puhu.
-Miksi teet näin? -Koska tällä hetkellä...
...kommunikointi oven läpi tuntuu minusta mukavimmalta.
-Et ole nyt reilu. -Frances, puhu hiljempaa.
Tein kauhean virheen.
Enkä vain yhtä. Tein useita kauheita virheitä.
Alkaen siitä, mitä tein mikä-hänen-nimensä-olikaan kanssa.
Julian. Rakastajasi nimi on Julian.
Aivan, hänen. Unohdetaan kuitenkin se.
Haluan olla sinun kanssasi. Olet aviomieheni.
Me olemme perhe. Pystymme korjaamaan tämän.
En tahdo kuulla sinua oven läpi. Kuulin jotain Julianista-
-mutta loppu kuului vain käsittämättömänä mutinana. Heippa.
Hei, lapset! Tulkaa. Odotan jo täällä ulkona.
En halunnut herättää teitä, joten jäin yöksi Dallasin luo.
-Ei isä niin sanonut. -Eikö? Mitä isä sitten sanoi?
Lila? Mitä isä sanoi?
Hän sanoi, että olet Dallasin luona juomassa-
-etkä tullut kotiin, koska "ei ole hyvä ajaa humalassa".
Se on täysin totta. Aivan.
En ole ylpeä käytöksestäni, mutta en ainakaan pahentanut asiaa.
Ja se on jotain...
Se on jotain, mistä me kaikki voimme oppia. Eikö?
Älkää juoko ja ajako autolla. Eikö niin, Antonio?
Se olkoon oppitunniksi teille täällä bussissa.
Hei, kulta! Hei, Tom.
Robert!
Helvetti sentään.
Kännykkäni on laukussa, ja laukku on sisällä.
Ja talon avaimet ovat laukussa. Mieheni ei tietenkään tiennyt sitä...
-...tai hän ei olisi lukinnut ovea... -Ei se mitään.
Kiitos. Paljon kiitoksia.
Arvostan tätä. Onpa ihastuttava vanha puhelin.
-Soitan ihan nopeasti. -Ei mitään kiirettä.
Kiitos vielä kerran.
-Robert DuFresne puhelimessa. -Luulin, että meidän piti puhua.
Kuka soittaa? Hetkinen.
Craig, eristys on hoidettava, ennen kuin on kipsilevyjen vuoro.
Guillermo, joku jätti lumilapion lojumaan.
-Mitä sanoitkaan? -Kaikki tavarani ovat sisällä.
Ai sinäkö siellä, Frances? Pakkasin sinulle kaikki tärkeimmät.
Pakkasit lentolaukun ja kauppakassillisen rintsikoita.
Ole hyvä. Hei, Sebastian ja Gabriel.
Käyttäkää 3/4-tuumaista hylsyavainta. Se toimii.
Tiedän, että olet vihainen. Sinulla on siihen täysi oikeus.
Emmekö voi kuitenkin puhua tästä kuin aikuiset ihmiset?
Odota hetki. Mitä? Pilailetteko te?
-Tiesin, että se typerys... -Tapan sinut.
Selvä. Jatka vain.
Minä haluan keskustella kanssasi.
Enpä tiedä. Täällä on juuri kaikenlaista meneillään.
Kuten kuulet, täällä rakennetaan parhaillaan.
Miten pääsen takaisin sisälle?
-Minkä takia? -Miksi käyttäydyt kuin täysi kusipää?
Laukkusi on takapihalla. Roskissa.
-Asiaan voi liittyä banaaninkuori. -Robert, olen pahoillani.
Tiedän, että sanoin sinua juuri täydeksi kusipääksi, mutta...
Robert? Robert? Haloo.
Mokomakin persläpi.
Ai hei.
Yhteys oli huono.
Se oli todella turhauttavaa.
Ei se mitään.
-Kiitos, kun sain käyttää puhelinta. -Eipä kestä.
Lähden nyt pois teidän tieltänne. Saatte viettää aamua rauhassa.
Anteeksi, että emme ole kutsuneet teitä kylään, kun muutitte tänne.
Tervetuloa tänne kuitenkin, naapurit.
-Haloo. -Hei, täällä on Carla Menotti.
Missä sinä olet? Luulin, että tapaamme täällä.
Voi helkkari, Carla. Minä unohdin ihan tyystin. Olen pahoillani.
Minulle tuli asioita yllättäen...
Tämä on juuri sellainen tila, jota olet etsinyt.
Sille on toinen katsoja, jos et toimi nopeasti.
Jos olisi kyse mistä tahansa muusta päivästä...
Olen käyttänyt tähän sen verran paljon aikaa-
-että voisit edes olla tekemättä ohareita.
Näetkö nyt? Tämä vastaa kaikkiin vaatimuksiisi.
Tämä on pääkadulla, eikä tila ole liian iso tai pieni.
Täällä on vessa ja käsiallas. Vuokrakin on matala. Matalahko.
Tämä on täydellinen paikka Frances DuFresne -gallerialle.
-Tai mikä sen nimeksi tuleekaan. -Frances DuFresne.
FDFG tai ehkä vain Galleria. En halua nimen olevan tärkeilevä.
Esittelemme paikallisten taiteilijoiden töitä...
Kuulostaa hyvältä. Voin järjestää sopimuksen iltapäivään mennessä.
Aivan. Minä vain...
En ole varma, onko tämä oikea hetki.
Saanko kysyä jotain? Oletko tosissasi?
Olen näyttänyt viime vuosina ainakin seitsemän paikkaa.
Kun pitäisi tehdä sopimus, sinä alat mamoilla.
En minä mamoile. Minulla on vain paljon kaikenlaista.
-Lasten kanssa on tekemistä. -Niin minullakin.
-Ja työt. -Samoin kaikilla muillakin.
Odotan, että Robertin firmalla alkaa mennä paremmin-
-jotta saan tarpeeksi aikaa todella keskittyä tähän.
Ja tällä hetkellä on aika rankkaa...
Mahapantani alkoi liikkua ja kasvoi mahalaukkuun kiinni. Se oli rankkaa.
Näytät hyvältä.
Meillä kaikilla on ongelmia. Tehdään tämä, jos kerran aiot!
Kerro, jos teet tätä vain huviksesi, niin voin lakata tuhlaamasta aikaasi.
Ja kun puhun sinun ajastasi, olen hyvin passiivis-aggressiivinen.
-Kop kop. -Dallas. Frannie.
Palaan pian.
Hei, kulta.
-Hei, Diane. -On mukava nähdä sinua.
Meidän on oltava hiljaa, koska hän nukkuu.
-Kauanko hän on nukkunut? -43 tuntia. Hän on koomassa.
Se on lääkkeillä aiheutettu, joten se on paremminkin nukkumista.
-Mitä sinulle kuuluu? -Oikeastiko? Ei kovin hyvää.
Ikävää, että sinulla on vaikeaa.
Selvästikin sinulla on vaikeampaa.
-En minä tarkoittanut... -Ymmärrän kyllä.
Nick on teidänkin ystävänne. On varmasti kamalaa nähdä hänet näin.
Kyllä.
On vaikea katsoa häntä, kun tiedän, että se oli minun syytäni.
Tuota ei kannata sanoa ääneen.
Ei kyse ole syyllisyydestä. Vahinko olisi voinut tapahtua kenelle vain.
-Tuo oli kiltisti sanottu. -Kuka hän on?
Poliisit eivät halua jättää minua Nickin kanssa kahden-
-joten asianajajani yhtiökumppani on pitänyt minulle seuraa.
-Tehkää tietä. -Hei, Robert.
Hei, kamu. Toin sinulle kukkia alakerran kaupasta.
En tiedä, haistatko niitä vai et.
Miten menee? Robert tässä. Purista kättäni, jos kuulet minut.
Tuo oli vahva ehkä. Säästä voimiasi. Tiedän, mitä käyt läpi.
Täällä tuntuu olevan miesten jahtiaika.
Tuo ei ole reilua.
Yritän keskustella ystäväni kanssa. Jonka yritit tappaa.
Vahinko olisi voinut tapahtua kenelle vain.
Jos haluat toisten uskovan, että välität Nickistä-
-ota laukkusi pois hänen avannepussinsa päältä.
Robert, voisimmeko jutella käytävällä?
Tämä on sinulle varmasti helvettiä. Et voi puhua. Olet ansassa.
-Kotkottavia kanoja ympärilläsi. -Robert.
Tiedän, että sinuun sattuu. Anna hänelle silti mahdollisuus.
Frances teki virheen ja tietää sen.
Oliko se virhe, kun hän imi sen miehen surkeaa munaa-
-ja kertoi siitä sinulle, jotta voisitte nauraa selkäni takana.
Et ole saanut lääkitystä ja raivoat nyt.
-Kenen munaa? Mitä tämä on? -Selitän myöhemmin.
Ei ihme, että miehesi esitti homoa päästäkseen kauas sinusta, harppu.
Häpeät tuota vielä jonain päivänä.
Teitkö sinä tosiaan sitä sen Columbian professorin kanssa?
-Sen, joka tekee granolaa? -Älä nyt.
Hetkinen. Mitä tämä on?
Kaikki muutko tiesivät paitsi minä? Niinkö?
Kertoiko hän sinulle kaiken, Dallas? Entä sinulle, Diane?
Kertoiko hän rakastelutekniikoista? Miten syvälle mies työnsi?
-Miltä hänen mällinsä maistui? -Ei, hän puhui vain granolasta.
Onko se kiertoilmaus persejutuille? En aio seistä tässä kuuntelemassa.
Soita minulle, Nick. Olet ainoa ystäväni.
-Anteeksi vain. -Robert. Palaan pian.
Tämä ei luultavasti ole paras hetki, mutta...
-Anteeksi. Odota. -Meillä on kokemusta...
Mikä sinua oikein vaivaa? Anna se tänne.
Robert?
-Minne sinä menet? -Ihan sama.
Uloskäynti on tuolla.
Ehkä pitää ensin käydä pissalla. Kävikö edes mielessä?
Riittää jo. Älä viitsi.
Meidän on selvitettävä, mitä aiomme tehdä.
-Olet oikeassa. -Hyvä.
-Minä kuuntelen. -Hyvä.
Mitä sanottavaa sinulla on?
-En ole varma. -En minäkään. Tämähän kävi helposti.
Meidän on istuttava jonnekin juttelemaan ihan rauhassa.
Voidaanko tehdä se illalla? Päiväni on kiireinen.
Ikkunat tuotiin Johnson Avenuelle, ja pitää käydä Elm Streetin työmaalla.
Ensin haen lapset koulusta ja kerron heille, että eroat minusta.
-Älä tee sitä. -Heidän on paras kuulla se minulta.
-Älä tee tätä. -Kerron vain, että haluat eron.
Sinä saat kertoa yksityiskohdat siitä, miten otit rakastajan-
-ja siitä syystä tuhosit perheemme ja niin edelleen.
Laukkuni.
Ei asia ole niin.
Kyllä kaikki järjestyy.
Jos minulla olisi suhde, kertoisin teille molemmille.
Kerroit Dallasille, mutta pidit minut pimennossa.
Se loukkaa minua. Mitä se kertoo luottamuksesta?
-Oletko sinä tosissasi? -Olen.
Robert! Robert!
Frances, anna hänen mennä.
Hän ei taida vain unohtaa tätä. Voi paska.
Tarkoitin, että anna hänen painua helvettiin elämästäsi.
Sanoinhan, että suhde oli huono ajatus.
Olin Robertin puolella, kunnes hän kutsui harpuksi. Paskat miehestä.
-Pelkään, että hän kertoo lapsille. -Frances, odota!
-Sinun on otettava koira. -Mitä?
En pysty pitämään sitä, sillä se pahentaa Colen allergioita.
Hyvä luoja, Dallas.
-Hei! Tom ja Lila. -Minä vien heidät.
-Miksi te molemmat olette täällä? -Jonkin sekaannuksen takia.
-Autoni on täällä. -Minun autoni on tässä.
-Tulkaa. -Ei voi olla!
Älkää nyt viitsikö.
Autoni on turvallisella alueella, missä lapset eivät joudu vaaraan.
-Kiitos, kiitos, kiitos! -Joko sillä on nimi?
Kävelytän sitä, kuten lupasinkin.
Selvä. Sopimus on sopimus.
En maininnut tätä aiemmin, sillä halusin löytää täydellisen koiran.
-Mikä se nimi on? -Hannah.
-Guillermo. Se on William espanjaksi. -Hannah.
Hyvä on. Yläkertaan.
Tiedän satuttaneeni sinua. Se on täysin minun syytäni.
En väitä vastaan.
-Jos voisin peruuttaa sanomani... -Ja tekemäsi.
Ja tekemäni. Niin tekisin sen.
Minä kuitenkin rakastan sinua.
Vaikuttaa siltä, että yrität vakuuttaa sitä itsellesi.
-Sinulla on oikeus tehdä tästä loppu. -Olen tietoinen oikeuksistani.
En halua rikkoa perhettä. Enkä usko, että sinäkään haluat.
Tämä on ollut lapsille hyvin hämmentävää.
Niin on.
En tiedä, mitä ajatella juuri nyt.
-Olen ihan väsynyt. -Niin minäkin.
Elm Avenuen taloon asennettiin tänään uudet keittiötasot.
Jos kiinnostaa, niin ne ovat graniittia. Oikein kauniita.
Sehän on hienoa.
Carla näytti minulle tilan, joka olisi täydellinen gallerialle.
-Mille? -Gallerialleni...
Tärkeintä tässä on se-
-että mitä välillämme tapahtuukin, lapset ovat tärkeimpiä.
-Totta kai. -Heille ei saa aiheutua ikävyyksiä.
-Emme käytä heitä pelinappuloina. -Olen samaa mieltä.
-Oletko? -Tietenkin olen.
Miksi ostit koiran, jotta he pitäisivät sinusta enemmän?
Mitä? En minä ostanut koiraa. Diane sai sen syntymäpäivälahjaksi.
Etkö muista? Diane pyysi huolehtimaan siitä.
-Onko se pirulainen synttäri-illalta? -On.
Se vaikuttaa paljon isommalta.
Ei, kyllä se on sama koira.
En ole täysin vakuuttunut tuosta, mutta siirrytään eteenpäin.
Selvä.
-Robert? -En osaa vastata. Älä painosta minua.
Sanoit, että saisin aikaa ajatella. Tarvitsen aikaa.
Kyllä sinä saat aikaa. Haluan sinun vain tietävän...
Se juttu Julianin kanssa...
Se ei merkinnyt mitään.
On selvää, että jos kaikki olisi ollut loistavasti välillämme...
...sitä tuskin olisi tapahtunut.
-Se kuitenkin tapahtui. -Tiedän. Hän ei merkinnyt mitään.
Hän ei merkitse minulle mitään.
Niin. Ei minullekaan.
Milloin isä tulee nukkumaan?
Isä nukkuu sinun huoneessasi tänään.
Miksi?
Koska koirankarvat pahentavat hänen allergioitaan.
-Pitääkö koira antaa pois? -Ei.
Kyllä isä sopeutuu siihen. Hän tarvitsee vain aikaa.
Kaikki järjestyy kyllä.
JULIAN COLUMBIA PROFESSORI
GRANOLA
TAIDEHISTORIAN LAITOS
Suomennos: Eeva Heikkonen www.sdimedia.com